18 gadus vecajai Veronikai šī ir īpaša diena – viņa absolvē Jaunpiebalgas vidusskolu. BMX riteņbraucēja uzsver, ka neatkarīgi ne no kādiem sporta treniņiem vai pasākumiem šo dienu viņa negrasījās palaist garām.
Sportistei skolā vislabāk padevusies matemātika un bioloģija. Veronika 12 gadu laikā nav daudz mainījusies, izceļ klases audzinātāja un tuvākie draugi. Sportistes klases audzinātāja Gunita Kunrate topošo olimpieti raksturoja kā visai noslēgtu cilvēku.
"Diezgan klusa un noslēgta, bet tajā pašā laikā var redzēt, ka viņā ir tāds velniņš iekšā, jo ar sportu viņa aizrāvās vidusskolas gados. Tad mēs viņu ļoti maz manījām skolā," savu audzēkni raksturoja pedagoģe.
Savukārt sportistes klasesbiedri izcēla viņas piezemētību. Arī pēc sasniegumiem uz sporta skatuves Veronika esot palikusi "tā pati jaukā un piezemētā persona".
Protams, tāpat kā daudziem skolēniem arī Veronikai atmiņā ir nedarbi: "Mēs starpbrīžos klases stūrī spēlējām UNO un pokeru uz naudu, līdz mūs noņēma no trases un skolotāja zvanīja vecākiem. Tā arī beidzās mūsu stāsts."
Vecāki atzīst, ka skolas laikā dažbrīd ir bijis izaicinoši apvienot sportu ar mācībām, jo ik nedēļu vairākas stundas bija jāpavada, izbraukājot starp skolu un BMX treniņiem Valmierā un Smiltenē.
"Ir jāsagatavojas un jābrauc. Viņai pašai diena ir gara un grūta. Pēc skolas, kad ir bijuši treniņi, tad vēlu vakarā esi mājās. Tas ir grūti," atcerējās sportistes mamma Sanita.
Savukārt treneris ir ļoti pagodināts, ka audzēkne spēja rādīt augstvērtīgu sniegumu ne tikai sacensībās, bet arī skolas solā. Sportā viņš Veronikai saredz spožu nākotni.
"Šobrīd lielākais mērķis ir Parīzes olimpiskās spēles, kas ir pēc divām nedēļām. Tas ir pavisam tuvu, un arī man visa ģimene brauks, kas atbalstīs, un tas noteikti uzliek vēl lielāku spiedienu," par savu nākotni izteicās Stūriška.
Veronika vēl nav izdomājusi, ko studēt. Viņa pieļauj, ka jāpaņem pauze, lai kārtīgi izprastu, ar ko vēlas tālāk saistīt savu nākotni ārpus sporta.