Patriks uz sarunu Latvijas Radio ieradās pusdienlaikā, jo strādā arī algotu darbu un ar sportu vien nespētu sevi uzturēt. Taču šķēpmetējam ļoti patīk tas, ko viņš dara, pārdodot būvniecības mašīnas, un tas ļauj rast piepildījumu arī sportā.
Gailums ļoti izbaudīs karjerā pirmo olimpiādi, lai arī nebūs Parīzē uz atklāšanas ceremoniju, jo vieglatlētikas sacensības sāksies krietni vēlāk. Patriks olimpiskos apļus burtnīcā zīmēja jau pamatskolā un vienmēr vēlējās sportista gaitās aizsniegties līdz startam olimpiskajās spēlēs, apzinoties, ka tas nav viegls uzdevums. Parīzē olimpisko noskaņu ārpus sacensībām viņš cer sajust spēļu svinīgajā noslēgumā.
Patriks negrasās atslābināties, jo mērķis nav vienkārši aizbraukt uz olimpiskajām spēlēm, bet arī ko jēdzīgu tur izdarīt. Olimpisko sezonu Gailums vērtē kā savdabīgu – pats sākums Eiropas ziemas mešanas čempionātā bija pieņemams, bet vēlāk viss aizgājis brīvajā kritienā, un kļuvis arvien sliktāk. Šķēps krita pie 75 metru atzīmes un raisījās domas, vai maz kas šosezon izdosies.
Vasaras vidū sportists lēš, ka neveiksmīgajā posmā vaina bija 80% galvā un 20% ķermenī cirkšņa savainojuma dēļ.
"Pamatā darbs ar galvu – tas bija galvenais enkurs visā stāstā, kas vilkās līdzi," pastāstīja Gailums. "Forši, ka viss ar laimīgām beigām gan Eiropas [čempionāta] perspektīvā, gan ar to, ka izdevies kvalificēties olimpiādei."
Gailums iepriekš ir sadarbojies ar sporta psiholoģi Daci Eikenu, lai saprastu, vai paša domas ir pareizas, bet pavasarī no emocionālā brīvā kritiena viņam palīdzēja izkļūt apkārtējie. Viņš uzsver, ka ir vajadzīgi citi viedokļi, kas uzvirza uz pareizām sliedēm. Patriks juta milzīgu negatīvisma inerci, un viņam vajadzēja apzināties, ka pats sev bojā dzīvi un velk līdzi apkārtējos.
"Ir svarīgi runāt par tām problēmām, kas ir tavā galvā. Vienalga, kā mēģini tās dabūt ārā," teica Gailums. "Pats galvā uzbūvē tādu stulbuma sienu, kurai vairs neredzi pāri. Es biju ieracies diezgan dziļi tajos mālos šogad. Ļoti palīdzēja gan draudzene, gan treneris, gan [bijusī šķēpmetēja] Madara Palameika, kas ir mana mentore, kopš trenējāmies kopā."
Patriks izvērtē, kurus cilvēkus ielaist lokā, kas ir informēti par viņa problēmām.
"Dažiem rūp, daži izliekas, ka viņiem rūp, un daži var vienkārši to kaut kā savā labā izmantot. Par laimi, man tā nav, bet jābūt reālam – situācijas ir ļoti dažādas," paskaidroja šķēpmetējs.
Noteiktos apstākļos Eiropas čempionātā teju visi var aizmest šķēpu tālāk nekā 82 metrus, bet ne katru dienu. Eiropas čempionātā sasniegtais rezultāts – 82,28 metri – Patrikam pasaules rangā nodrošināja milzu lēcienu, bez kā kvalificēties Parīzei neizdotos.
Šķēpmešanā rezultātu līmenis ir būtiski kāpis, un sacensībās pat ar 87 metriem var nepietikt vietai trijniekā, atzina Gailums. Pēdējos 10 gados ir palielinājies šķēpmešanā spēcīgo valstu loks, ko veicina treneru ceļošana pa pasauli.
Pa pasauli ceļo arī Gailums, un darbu ārpus sporta viņš var paņemt līdzi datorā.
Treniņi dienā aizņem ne vairāk kā četras stundas, un pārējo laiku var veltīt kaut kam citam. Turklāt viņš patur prātā, ka ne viss sportā varētu salikties vēlamajā veidā, tādēļ augstu vērtē arī ar vieglatlētiku nesaistīto darbu.
"Mans darbadevējs ir mans lielākais sponsors. Tas man ļauj darīt to, kas man ļoti patīk – tas ir sports," uzsvēra Gailums.
Mācoties augstskolā, Gailums neafišēja darbošanos sportā, jo ne visi pasniedzēji to uztvertu atsaucīgi. Arī pašreizējā darbā viņš nesteidz stāstīt, ka ir sportists, un tikai pēc tuvākas iepazīšanās atklāj vairāk par savu dzīvi.
Pirms Tokijas olimpiskajām spēlēm Gailumam viss neizdevās, kā cerēts, bet viņš atzīst, ka dabūt pa kaklu vajadzīgajā brīdī ir labākais, kas var notikt. Olimpiskās debijas reizē Parīzē viņš būs pasaulē spēcīgāko šķēpmetēju vidū un pacentīsies pierādīt, ka Eiropas čempionātā sasniegtais nav spēju maksimums.